Разбираш какво искам да кажа, е?
Разбираш ли?
- Разбирам.
То.. то.. той.. е
Той е?
Знаеш? Знаеш, той е...
Знаеш, те.. Те.. са..
Са?
Не са, не са, не са!
Не е, знаеш.
Достатъчно топло ли е?
Знам, казах, че ще тръгна
Много е хубаво. - То..той.. е..
Той е? - Знаеш, той е...
И сега е... А, сега е...
О, не.
Той е, той е...
Какъв е? - Той е задник.
Познавам няколко.
Ето ни.
Това е. Да.
Знаеш ли, какво искам да кажа? - Да, да.
Тя е, е...
Тя е, тя е.. знаеш, тя е...
Знаеш. Тя е, тя е... Тя е, е...
Тя беше, беше, беше...
Тя беше толкова... - Беше, е?
Тя никога няма да... знаеш. Никога няма да.. Никога, знаеш.
Тя никога няма да.. И аз... Аз няма да съм, знаеш.
Не съм, знаеш. Аз съм.. Аз съм... Тя, знаеш... тя...
Тя, знаеш. Тя...
Знаеш тя е, е, е..
Знаеш какво имам предвид?
Да.
Знам.
Как се казваш?
- Хайде. - Къде отиваш?
Такси! - За мен е.
Хайде, накрая.
Високо главата.
Тъкмо се запознахме. Майка ми казваше да не ходя никъде с непознати.
Къде отиваме? - Напряко за вкъщи.
Отиде ли си? - Да, какво?
Той, отиде ли си? - Спокойно.
Какво? - Той отиде ли си?
Какво мислиш?
Отиде ли си? - Кой?
Човекът с гумените цици. - Моля?
Човекът с гумените цици. - Човекът с гумени цици.
Защо не каза?
Отиде ли си? - Да, да. Не, отиде си, отиде си.
Слава Богу. - Виждам го. Тича.
Търка си циците. Тръгна си.
Тръгна си. Забрави го.
Върши си работата.
Намерихме тоалетната.
Изтръскай го добре.
Какво правя?
Свършихме ли?
Всичко наред ли е?
Вечерял ли си?
Не.
Ето, вземи тези. - Не.
За да хапнеш нещо. - Не, благодаря.
Къде ще спиш тази вечер? - В леглото.
Разбира се, колко съм глупава!
Какво?
Знаеш ли?
Да.
Следващият, моля!
Спиш ли? - Да.
И така, какво направи?
Разни неща. - Щуротий.
Глупости.
Къде беше? - Тук и там.
Сериозно. - Сериозно.
Отидох да се поразходя.
Мислех си да отидем за по едно питие.
А, да. Извинявай.
Оставих ти съобщение. - Умря, ми батерията.
Е, как мина денят ти? - Как беше твоя?
Фантастично, земята се върти.
Имам един разбойник в стадото ми. - Какво прави?
Разбойник е. - Какво, бие ли се?
Удря другите деца. - Какво правиш за това?
Говорих с Хедър.
Бедното негодниче.
Готини са обаче, е?
Да, в противен случай би ги убила.
Къде ходи тази вечер?
Вечният въпрос. Къде ходихме? Къде отиваме?
Какъв е смисълът на живота?
Ходих до Луната и се върнах.
Уау, бързо ходиш. - Добри са ми краката.
Да, имаш страхотни крака. Не, че си мой тип.
Това са перфектни крака! - Остави ме. Дай да ти видя ръката.
Виждам една голяма линия.
Това е линията на глупостите ти, виждам и едно тънко, тъмно.. лайно.
До него е един тип. - Тип?
Да. - Я да видя.
О, да. Ето го. Не е ли готин?
Не е мой тип. - Не.
Къде са всички добри мъже, е?
Не се крият тук, обаче.
Излезте, не се крийте. Готови сме и ви чакаме.
Нямат топки.
Добре, Ник? - Да.
Какво правиш там? - Чета.
Какво четеш? - "Блях"!
"Блях" Добра е, а? - Класическа е.
Ник, това е Тим. - Здрасти Ник.
Здрасти.
И така Ник, когато те питах онзи ден,
знаеш ли, какво е социален работник,
помниш ли какво ми каза?
Социалният работник, ни помага за... трудните неща.
Социалният работник ни помага в трудна ситуация, да.
Това е вярно. - Да, много добре.
Правилно. И си мислех,
как да помогна на Тим да те опознае по-добре?
Мислех, понеже си научил много тази година...
Щях да кажа това, да. - Научи, нали?
И си мислех, имаш ли нещо против да покажеш на Тим упражненията си?
Не - Добра идея.
Много бих искал да ги видя.
Това беше "Не, не искам" или "Не, нямам против?
Не, нямам против. - Това си помислих и аз.
Това е добре. Какво да погледнем?
Ела, седни тук. Хвърли един поглед. - Благодаря.
Да погледнем математиката. - Добър ли си в математиката Ник?
Добре ли си, миличък? Умори ли се? - Да видим това. Ето.
Какво е това? - Виж.
Това са от миналия срок. - Да, правилно, правилно, правилно.
Той е добър с числата. - Много добър.
Да. - Ще се видим после, нали?
До скоро виждане. - Благодаря г-жа. Стокман. До скоро.
Личице, голямо личице тук. - Личица и то навсякъде.
Много добре. - Това е от миналия срок.
Наистина ли? Никак не са зле.
Толкова добър ли е и този срок?
Да. Така и така. Нали?
А, да. - Не толкова добре.
Ще го преодолеем обаче. - Разбира се.
Знаеш, че няма, от какво да се страхуваш, нали Ник?
Да. - Да.
Никой не би могъл да ти се разсърди. Поне не за дълго.
Но ти си бил малко ядосан?
Да.
Какво те ядосва? - Не знам.
Знаеш ли?
Как са нещата у дома?
Добре.
С теб и майка ти? - Да.
Да.
Ти живееш с майка си, нали? - Да.
Някой идва ли в къщи? - Не.
Не? А приятелите на мама?
Има ли приятел?
Да, има.
Има? Как се казва?
Джейсън.
Добър ли е Джейсън?
Не.
Нервира ли те, Ник?
Да.
Това не е добре, е?
Имате ли листове, мис Крос?
Да, със сигурност ще намерим нещо.
Рисуваш ли добре? - Да.
Добре.
Ето. - Я да намерим молив сега.
Заповядай.
Вземи този Ник, и искам да ми нарисуваш къща.
Можеш ли да го направиш?
Да. - Да.
Така си и мислех.
Това е майка ти в стаята.
И кой друг е там? - Джейсън.
Там ли е Джейсън? Къде е?
В хола. - В хола.
Всички сте в различни стаи, е? - Аха...
Защо си в друга стая, не си с Джейсън?
Защото той не е добър с мен. - Не е добър. Какво прави?
Удря ме.
Удря те. - Да.
Това, нали знаеш Ник, че не е правилно.
Радвам се, че се запознахме. - Да. Аз също.
Благодаря. Мисля, че ще е добре.
Разбира се. - Да.
Има добра учителка. - Има, е? Къде е? Не я виждам.
Виждам я аз. - Благодаря ти много.
Нямам против да я видя отново. - Нито пък тя ще има, да те види пак.
Наистина ли? Добре.
Дай ни телефона си. - Ще го напиша.
И това е едно начало.
Заповядай.
Благодаря. - Моля.
До скоро. - До скоро.
Добре ли си? Добра седмица ли има?
Да. - О, какво постижение.
Мирише тук вътре.
Не знаех, че имаш куче.
Не, това не е куче. Имах урок преди малко.
Малко мизерничък, е? - Бих казал.
Имаш ли куче? - Не, живея в апартамент.
Бих искала куче. Някога имал ли куче?
Родителите ти, имаха ли куче? - Баща ми е починал.
Съжалявам да го чуя.
Как се разбираш с майка си? - Никак.
С вашите ли живееш?
Не.
На колко години мислиш, че съм, 12?
22, 23? - О, стана ми симпатичен.
Можеш да останеш.
На 30 съм.
Стара мома, вече.
Сама ли живееш?
Не, имам съквартирантка.
Почти 10 години. Добре се разбираме, жива да е.
Доста време. - Невероятна е. Обичам я.
Какво искаш да кажеш с: обичам я?
Искам да кажа, че я обичам. И ме обича. Обичаме се.
Какво, да не сте...
Какво?
Да. Такива сме.
Проблем ли ти е Скот? - Не, не ми пречи.
Не мисля, че те засяга.
Проверявай в огледалата. Енраха. - Да, проверявам, проверявам.
Дай мигач и покажи, че искаш да тръгнеш.
Добре. Натисни съединителя и дай на първа.
Добре, отпусни внимателно съединителя и тръгни. Спри!
Какво? - Превключи на свободна.
Дай на свободна и издърпай ръчна спирачка.
Махни си ръцете от волана, крака от педала и изгаси двигателя.
Но не съм тръгнала. - Аз обаче спрях.
Кажи ми, защо спрях. - Имаш главоболие?
Не. Да! Имам главоболие, а ти ми кажи защо имам.
Не знам. В цикъл си? Помогни ми.
Тогава помисли.
Ботушите Попи. Ботушите. - Айде пак.
Всяка седмица ти казвам: "Моля те, носи подходящи обувки."
И всяка седмица, настояваш да носиш тези тъпи ботуши.
Да, извинявам се за това. - Знаеш ли какво е това?
Това е суета над безопасността. - А, добре.
"Съжалявам г-жа Джоунс, съжалявам. Попи уби детето Ви,
но не се притеснявайте, беше много кул със секси ботушите си.
Четеш ми мислите ли? - Не.
Сигурен ли си?
Ще продължим ли урока?
Ще направиш ли нещо, за ботушите си?
Не, не мисля. Добре са си. Удобни са.
Много жени шофират с висок ток.
Много добре, за твоя сметка си е.
Да, добре.
Остани в лявото платно. Енраха. Енраха.
Когато стигнем ъгъла, какво правим?
Очакваме най-лошото? - Оставаме в ляво.
Чакайки супер-героя?
Чакайки най-лошото. - Чакайки най-лошото.
Повече газ, повече газ. - Чакаме най-лошото.
Чакаме най-лошото. - Още газ.
Един супер-герой, покрийте се! - Попи хвани волана
и очите на пътя!
Имаше един супер-герой, Скот. - Нямаше никакъв супер-герой.
Това, което направи беше глупаво. - Имаше един малък...
Натисни газта. Натисни газта. - Съжалявам, съжалявам.
Натискам газта.
Да се махаме от завоя, натисни газта.
Добре.
Попи. - Да?
Няма да ти позволя да поставиш в опасност и двама ни,
само за да кажеш глупавата си шега.
Ако искаш да се шегуваш, ако това искаш
тогава с удоволствие ще си седя тук и ще ми се правиш на шут
за 28,50 евро на час, ти плащаш.
Възрастен съм. Ще издържа. - Ще издържиш?
Но няма да позволя да изложиш на риск себе си, мен,
и всички на пътя, просто за да се забавляваш.
Не се правех на шут, Скот.
Съжалявам. - Не ме пипай! Не ме пипай!
Е, това беше. Махай се!
Какво стана сега? - Седни на мястото до водача.
Защо? - Курсът приключи. Ще те закарам.
Това беше всичко?
Добре тогава.
Обади се в офиса и когато те попитат кажи им, че не мога да ти преподавам.
Шибан...
Успокой се Скот. Всичко е наред.
Хайде де. Хайде. Струва ми доста пари и така.
Всичко, което искам е да се държиш като възрастен.
Какво? Като теб ли Скот?
Това прилича на музикален стол вече.
Сега какво? - Отиди на мястото на водача.
Никога не съм зарязвал ученик.
Мина ли кризата? Решавай тогава.
Искаш ли да се разходиш, да вземеш малко въздух?
Не? Добре тогава.
Погледни в огледалата.
Какво стана с онзи дето го заряза миналата седмица?
Издържа изпит тази сутрин.
Това е добре. - Не го заслужаваше.
Беше невъзпитан Даже благодаря не каза.
Не ги разбирам някои. Нищо не му струва.
Това са малките неща. - Точно така.
Енраха.
Остани в ляво.
Можете да се шегуваш докато караш, но ще катастрофираш и ще умреш с усмивка.
Ако е да се случи, мисля, че това е най-добрият начин.
Страхуваш ли се от смъртта? - Не, изобщо.
Страхувам се да умра. за това се събудих.
Кога се събуди? - Преди много време.
Кой нави алармата? - Аз.
Отворих очите си и видях. - И какво видя?
Можеш да се смееш докато Рим гори, но повярвай ми Попи, изгаря.
Ако не се събудиш, ще изгориш като въглен.
Искам да кажа, огледай се. Какво виждаш? Виждаш ли щастие?
Виждаш ли, политиката да води света към щастие? Не.
Виждаш невежество и страх.
Виждаш... Виждаш болест в културното многообразие.
И какво е културното многообразие?
Културното многообразие анти-политика.
И защо да искат такава?
Понеже искат да се намали общата воля.
Американската мечта никога не е съществувала.
Американският Кошмар е вече тук.
Виж паметника на Вашингтон.
Той е 555 фута над земята и 111 фута под земята.
555 + 111 = 666.
666, Попи. 666.
Остани в ляво на платното.
Единствено дете ли си Скот?
Енраха. Гледай в огледалата.
Внимавай със скоростта.
По същото време и следващата седмица?
Разбира се. - Разбира се.
Остани щастлив.
Хайде де Сузи. - Не се притеснявай. Ще дойде.
В колко часа ще ни чака Хелън?
Към 4ч. - Ще се ядоса.
Не мога да направя нищо за това. Семейно е.
Как беше урока?
Не знам. Черен.
Как, така черен? - Черен като нощта.
Не те е обарал, нали?
Бих искала да го видя как опитва.
Да ти хване коляното, старчето, вместо скоростния лост.
Не.
Добре ли си, Попи?
Да. Просто се тревожа за Хелън.
Наистина ли?
Трябваше да я видя, преди векове. - Да, семейство и т.н.?
Ето я и Сузи.
Ето ни.
Здравей! - Добре ли сте?
Я виж! Внимавай с дървото.
След като ставам, добре съм. - Всички наред ли е Попи?
Всичко е наред, Джейми?
Сузи, внимавай с новата кола на сестра си.
Добре ли си Джейми? - Добре съм.
- Да. - Отдавна не сме се виждали.
Да, наистина. - Всичко наред ли е Сузи?
Добре? - Всичко е наред.
А, тези са за теб.
Донесла съм ти едно малко шампанско. - Много благодаря. Прекрасно е.
Ще занеса тези горе. - Добре, благодаря Джейми.
Не е ли прекрасно? - Май ще направим барбекю.
Какво ти даде идеята Суз?
- Така, тичай Джейми. - Да.
По-добре да го оставя долу, а? Добра идея. Забавлявате ли се?
Да. - Свали си обувките Сузи.
Добре! - И ти, Попи.
Нека да покажа къщата. Това е долната тоалетна.
Хайде! Мислех, че е избата. - Де да беше.
От тук, това е дневната.
Ударихме го в синьо и сребърно тук.
Наистина ли? Много хубаво, е Сузи?
Тук е трапезарията. - Страхотно.
Имаше и друг стол тук но го изнесохме за по-късно.
За лисиците? - Да!
Миналата седмица дойде. - Да, несглобено.
Наистина ли?
Красиво е, Хелън. Справяш се със зеленината.
Може ли да пуша Хелън? - Предполагам, че да.
Можеш ли да тръскаш пепелта в пепелника, моля те?
Ще се опитам да не е отвън.
Обучена си. - Елате да видите розите ми!
Прекрасни са.
Засадих ги миналата година по това време.
Стига бе! - Хванаха се много добре.
Искам да станат голям храст.
Ухаят чудесно. - Видя ли?
Лавандулата ми. Сложих я близо до торта.
Най-доброто място за нея. - Това иска малко освежаване.
Може да отиде на боклука.
Здравей, усмивка. Може и да не се хване.
Анемоните са много добре. Красиви цветя.
Отнесе ги вятъра. - Ще засадя и други догодина.
Това неструва. - Благодаря, Сузи.
Евкалипт. - А, Зой.
Дърво-дъвка!
Навява спомени, е? - Да, миризмата.
Здрасти красавице, как е?
До дъно. - Здравей, Джейми. Да ти помогна.
Наздраве! - Наздраве!
Говори ли с мама?
Да, говорих, миналата неделя. Добре ли е.
Чудесно. Идва ли? - Да.
С какво идва? С сифилис?
Кога за последно говорихте Сузи? - Остави, по-добре.
Трябваше да й се обадиш. - Говорих с нея.
Много е развълнувана. - Разбира се, че е.
Ще дойде, когато бебето се роди.
Разбираш ли се със свекървата Джеймс? - Да бе, бива.
А с татко? - Говорим си по някой път.
Наистина ли? - По-добре от нас.
Не ти ли се струва странно, малката ти сестра да чака бебе?
Да, това е малко странно. - Не, напълно нормално е.
Аз съм богиня. - Да, и?
Имам 2 племенници. - Това е чудесно
Да, добре е. - А, рита.
А, да! Невероятно. Здравей човеченце. Говори твоята леля.
И другата ти леля е тук, леля Сузи. Да и кажа ли нещо?
Как ще го наречете? - Да, избрахте ли име?
Няма да го разкриваме. - Не сме казвали на никого още.
Хайде, тайна ви е в безопасност с нас. - Не, това е лош късмет.
Нейтън.
Много красиво.
Нейтън? - Да.
Това е хубаво име, Хелън. - Има ли Нейтън в рода?
Не. - Не, просто ни харесва.
Това е важното.
Нейтън Лайтфут. - Да Сузи, Нейтън Лайтфут.
Уважаеми г-н Нейтън Лайтфут.
Досадно. - Не й обръщайте внимание.
Няма. - Наздраве. За здравето на Нейтън!
Да ти донеса ли още една бира Сузи? - Да, благодаря Джейми.
Измислих го. Да поиграем малко на PlayStation, Джейми?
Да. - Да.
Ще го пусна. - Не Джейми.
Зой е луда по него, нали? - Да, не мога да му се наситя.
- Какви игри? - Sonic The Hedgehog, Splinter Cell.
Добре. - Не може ли да почваме?
Защо не? - Твърде късно е.
Колко е часът?
Пет минути само. - Не.
Хайде, да играем. - Джейми, казах забрави.
Колко хубаво. - Спокойно.
Е, за Бога вече!
Рана в живота ми е този PlayStation.
И ти ли имаш? - Не, децата в училище.
Крият го под чиновете, а?
Винаги им ги прибирам в клас. - Наистина ли?
Каква изненада. - Трябва да са във възторг.
По-добре да играем сутринта. - Да, преди разходка.
Невероятно, че ще нарасне още повече.
Още 10 седмици само. - Вълнуващо!
Не ви ли кара да чувствате и двете, че искате дете?
Не особено. Ти Зой? - С цялото ми уважение, боя се, че не.
Искате бебе обаче, нали Попи?
Не, благодаря, тъкмо хапнах шишче. - По принцип, искам да кажа.
Може би. Кой знае?
На 35 се считат за високо рискови майка.
Дай ми шанс. Тъкмо станах на 30. - Има само 5 години.
Трябва да правиш планове. - Петилетков план? Подобно на Сталин?
Кога ще помислиш за собствен дом? - Трябва да направя първата стъпка.
Направи ипотека и вземи заем. - Не искаме такива притеснения.
Трябва да инвестирате спестяванията. - Аз съм ги набутала под дюшека.
Пенсия имате ли? - Шегуваш се!
Вземате ли пенсия? - И двамата получаваме пенсия, нали?
О, да. - Страхотно. Къде криете "пи-то" си?
Трябва да вземеш живота на сериозно. - Трябва ли?
Не може вечери да пиеш, да ходиш на парти, колкото и забавно да е.
Не се напивам всяка вечер. Напиваме ли се?
Не, възрастна е вече голямата ти сестра.
За съжаление.
Трябва да поемаш отговорности Попи. - Добре, спокойно.
Спокойна съм.
Просто искам да си щастлива. Това е всичко.
Аз съм щастлива.
Не мисля. - Съм.
Обичам живота си. Ок, може да е труден понякога. Всичко е в играта, все пак.
Имам чудесна работа, умни деца, красив апартамент. И нея да я гледам.
Имам чудесни приятели. Обичам свободата си.
Аз съм щастлива жена, знам това.
Добре, не ни го натяквай. - Какво ви натяквам?
Знам, какво казваш. - Какво?
Мислиш ли, че съм поела лесния път.
Я чакай Хелън. Не е казала това.
Това имаше предвид. - Не, ти си несигурна в живота.
Стига Суз. - Това не е вярно.
Защо се опитваш да контролираш всичко?
Не е така.
Както и да е. Омръзна ми. - Остави, по-добре.
Защо ме нападате? Не е честно.
Никой не те е нападал Хелън. - Не те нападаме Хел.
Виж сега. - Тя е жалка.
Сузи! - Съжалявам.
Ще и мине след минутка. - Да.
Хормони.
Добре ли си? - Да.
Ще поиграем ли някоя игричка, Джейми? - Да, да.
Ами, по-добре да го оставим за сутринта.
По-добре всички да си лягаме. Късно е.
Добре тогава.
Джейми, отиди горе и донеси завивките за Сузи.
Изглеждаш уморена Сузи. - Винаги изглежда така.
Лицето ти е виновно.
Благодаря ви за барбекюто, Хелън и Джейми.
Винаги, когато пожелаете. - Беше страхотно..
Благодарим.
Ще се разходим до морето утре. Добре ще е.
Красиво.
Премести си задника.
Внимавай Попи. Страх ме е с тези обувки.
Не се притеснявай, не са много високи. - Попи слез, от там.
Ще ме вземеш ли на конче?
Сузи, не прави това. Не. Спри.
Трябваше да ми кажеш. Нямаше да се катеря по теб.
Добре съм. А ти? Добре ли прекара уикенда?
Тежка вчерашната нощ, е?
Това искам да чуя. Браво на момчето ми.
Какво ще кажеш да излезем, някой път?
Какво мислиш, за петък? Можеш ли?
Добре тогава. Няма да пия.
Но...
Добре, може само едно.
Да, така някакси.
Добре тогава. Ще се видим тогава, тогавичка.
Добре, дочуване, целувки. Чао.
Скот!
Сузи, вдигни прозореца.
Какво беше това?
Търсеше ме.
Малко странно.
Не е ли?
Настръхвам, да ти кажа истината. - Да.
Така, какво имаме за вечеря?
Да поръчаме. Какво предлагаш? - Китайски?
Добре. Виж коя дойде. Свинка.
Плащаш ли? - Не
Разбира се че не. - Да не те интересува, ще се погрижим.
Маменцето и татенцето. - Аз кой съм?
Таткото, разбира се. - Не ми харесва да съм таткото.
Харесва ти. - Махни ми се от главата.
Какво красиво небе.
Заповядайте.
Благодаря.
Е, до къде бяхме стигнали?
Какво те води тук?
Срещнах едно момиче. - Много хубаво.
Да. - И как е?
Не мога да ти кажа. - Защо не?
Това е тайна. - Аз съм добра в тайните.
Засяга мен и нея само. - Правилно. Няма да те съдя.
Коя е? - Не мога.
Имай ми доверие.
Тя е учителка.
Да, и? - Красива е.
Мразя я вече.
Не са ли красиви очите ти?
Благодаря. - Хубав цвят.
Наистина ли? - Да.
Сама си ги избрах.
Наистина ли? - Да.
От къде? - От пазара.
Шегуваш се? - Не
Оцелила си десятката, тогава.
И ти имаш красиво око. - Да? Едно само? Кое?
Това. - Това?
Уникално красиво, нали? - Да, така е.
Но да не нагрубим другото.
Ами, добре си е. - Така ли?
Да, обсъдили сме го. - Това е добре.
Да, преодоля го вече. Има други таланти това.
Наистина ли? - Да.
Какви? - Много са.
Жонглира. - Очевидно.
Да, взема си решения само. Може доброволно да се затвори.
Наистина ли? - Да, разбира се.
Я да видим. - Сигурен ли си?
Да. - Много е страшно.
Продължи. - Готов ли си?
Да.
Доста добро е!
И това се опитва да участва. - Не го оставяй.
Не. Както и да е, това е чудесно...
И това е чудесно. - Не се опитвай да избягаш.
Извинявай. - Добре.
Наздраве. - Наздраве.
Отново.
Хубаво е това.
Да, хубаво.
Ето ни.
Добре дошли в моя беден дом.
Благодаря.
Не е ли малко високо? - Да.
И как е там горе?
Ами, добре е.
По-добре така.
Мисля, че ти е топло. - Да, изгарям.
Добре съм разбрала.
Обикновено съм права.
Въпреки че не е ми работа. - Не, добре се справяш.
Знам.
Скрит талант.
Това ако не е късмет!
Така ли? - Да.
Едно, две, три.
Като, че и аз загрях. - Дали?
Да.
Това ще помогне. - Сигурно си прав.
Какво ще кажеш, ако... - О, да. И това. Продължавай.
Добре.
Както, че ми харесва така.
Страхотно.
Как е там вътре? - Не е зле.
Отивам да направя чай.
Перфектно.
Ще закъснея за урока. Това ни липсваше.
Ще те хвърля. - Така ли?
Да.
Така ще те имам за по-дълго. - Благодаря ти.
За нищо.
Кога ще се върнеш в училище? - Следващата седмица.
Ще видя как вървят нещата с майка му. - Ще успее.
Ще бъде добре.
Здравей.
Здрасти.
Щастлив ли си... от живота си?
Голям въпрос.
Да, не е ли?
Играеш ли футбол? - Да, 5х5 всяка седмица.
Добре. Вътре или вън? - Вън.
Ето я. - На момента.
Защо не носиш бижута? - Такъв е деня днес.
Ще правиш ли нещо тази вечер?
Да, един приятел прави 30. Ще се съберем всички в бара.
Отлично. - Вие двете какво ще правите?
Кино. - Да, ще гледаме филм.
Пуканки.. - В тъмното, ръка за ръка.
Нищо нередно.
Казва това, защото си тук.
Обикновено се впивам в нея, като пиявица.
Не те виня. - Доста е енергичен.
Да, така е?
Ето го. - Приятно ми беше.
И на мен. - Радвам се че се видяхме Зой.
Както и да е. - Добре да прекарате довечера.
Хайде, хайде.
Здравей Скот. Това е Тим. Ще дойде с нас днес.
Просто се шегувам. - Здравейте.
Не можеш да спечелиш всички. - Очевидно не.
Ще се видим после. - Ще ти се обадя.
Ще звъннеш? - Да.
Добре.
Какво се случи в неделя Скот? Трябваше да спреш за едно здрасти.
Не знам за какво говориш. В неделя бях в Стивнейц.
В Стивнейц? Странно. Трябва да имаш брат близнак.
Там бях цял ден. Гледах майка ми. Леля ми умря.
Съжалявам да го чуя. - Няма значение.
Не ти вярвам, Скот. - Твой проблем. Бях там до полунощ.
Не мисля, умнико.
Концентрирай се Попи. Съсредоточи се. Гледай какво правя.
Сега пускам мигач. Запазвам платното. При пресичане на пътя. Разбра ли?
Оставаш в платно си, нали?
Внимаваш за другите шофьори и за теб и държиш платното. Разбра ли?
Това е завиване. Съсредоточи се. Добре. Благодаря.
Какво прав.. Завиване ли беше това?
Направи ми се на пич? Засече ме.
Или ме попита за да го стори? - Попита?
Не, не попита. Виждаш ли какво правят?
Когато завиваш, ако останеш в платното си, ще си добре.
Спазваш правилата и запазваш нещата на мястото им, както трябва.
Всичко е под контрол.
Но ако постъпиш егоистично и излезеш, тогава ситуация се обърква.
И става опасно. Виждаш ли какво имам предвид?
Не чакам никого, който не може да остане в платното си.
Не чакам.
Къде гледаш, погледни камерите.
Където и да погледнеш те следят.
Гледат те. Следят те. Където и да отидеш.
Погледни това място, бъркотия. Айде! Какво чакаш?
Добре.
Христос и майка му! Виж, друга камера..
Камера за контрол на скоростта. Защо е необходима?
Има двама в края на пътя и продават наркотици,
а ти искаш камера за движението. За какво ти е?
Можеш да изчакаш.
Можеш да изчакаш! - Спокойно.
Хайде де! Карай!
Не шофирам камила. Не е пазар тук.
Имаме правила в тази страна. Имаме правила. Следвай ги.
Шибани идиоти!
Провери огледалата, седалката Седна ли удобно?
Не, не мисля. - Сложи колан.
Няма да ходя никъде. - Какво искаш да кажеш?
Не си в състояние да правиш урок.
Аз съм преподавател. Ти си ученичка.
Трябва да се успокоиш - Спокоен съм.
Не можеш да караш така.
Не можеш да коментираш шофирането ми!
Мисля, че мога когато поставяш в опасност мен, теб..
..и други хора. - Те са виновни.
Глупости. Всичко е глупост. Това беше, не искам.
Искаш да прекъснеш урока? - Да, искам.
Не искам да ме учиш повече. Съжалявам.
Чудесно. Седни от другата страна да те закарам.
Не, не мисля. Аз ще карам.
Не. - Да.
Попи, ако нямаме урок, не караш.
Няма да ходиш никъде.
Имаш две възможности, или те карам в къщи или се прибираш пеш.
Не ми пука да ходя пеш, но ти няма да получиш колата.
Не можеш да спреш. - Да, мога.
Попи, дай ми ключовете. - Не.
Дай ключовете от колата ми. - Не, не мисля.
Ще ги поискам още веднъж. Моля те, дай ми ключовете.
Съжалявам, не мога. - Дай ми ключовете от шибаната кола!
Шибана кучко! - Майната ти!
- Дай ми ги.. мамка му... - Майната ти. Остави ме!
Дай ми шибаните... - Остави ме. Махни се от мен!
Дай ми проклетите ключове! - Не можеш да ме докосваш Скот.
Дай ми проклетите ключове!! - Нямаш право да ме докосваш.
- Дай ми шибаните ключове! - Вие ли сте извън контрол.
Извън контрол си. - Дай ми...
Ще се обадя на полицията. Искаш ли да се обадя в полицията?
Искаш ли?
Добре. Да се успокоим тогава, нали?
Нарушихме спокойствието тук.
Искам просто да вляза в кола ми и да си отида.
Няма начин да стане. - Господи!
Отново ли. Никога не се отказваш, мамка му, шибана кучко!
Имаш нужда от помощ.
Престани да се отнасяш със снизхождение!
Не се отнасям със снизхождение. - Да, винаги така се държиш.
Това искаш винаги, каквото си поставила за цел да стане.
Тази игра играеш.
Подлуждаше ме. Вбесяваше ме. Галеше ме. Заяждаше се.
Флиртуваше с мен. Отблъскваше ме.
Слагаше си високите боти, късата пола, разголената блузка,
показваше циците си, размяташе коса.
Играеше си с лоста. Излъга ме!
Всичко за теб. Светът трябва да се върти около теб.
Аз съм просто инструктор. Просто исках да си върша работа.
Нямаше никакво намерение, да се научиш
дашофираш. Имаше едно нещо в главата си.
Да ме омотаеш. И защо? Понеже трябва да те обожават.
Трябва да бъдеш желана. И успяваш.
И ме оставяш на сухо.
После отиваш и се чукаш с гаджето си или с мацката ти
И после отивате заедно на разходка със слънцето, жълтата кола.
Скот...
Хайде сега.
Просто искам да се прибера вкъщи.
Сигурна съм, че го искаш.
Всички го искаме, а?
Както и да е.
Защо не го обсъдим?
Ще седнем в колата.
Ще го обсъдим. Става ли?
Става ли?
И после ще ти дам ключовете.
Съжалявам, ако те нервирам, Скот.
Де да можех да те направя щастлив.
Бях щастлив.
Добре.
И бях в Стивнейц в неделя.
Разбира се. - Питай майка ми.
И така, по същото време и другата седмица?
Съжалявам, Скот.
Ето.
Да взема чантата ми само, става ли?
Аз съм добър инструктор.
Да, знам.
Пази се, Скот.
Приятелят ти ли беше?
Преди?
Той ли бе?
Мисля, че трябва да откажа тютюнопушенето.
Добра идея.
Аз какво да правя?
Можете да спреш да си прекалено добра.
Сериозно, не можеш да направиш всички щастливи.
Не е лошо да опиташ обаче, е? Да носиш усмивки на света.
Хайде сега, Попи. - Знам. Знам.
Аз все още вярвам, че трябва да се обадим в полицията.
Не, това няма да му помогне.
Не знам.
Знаеш ли нещо? - Какво?
Ние сме късметлиики, нали? - Да, така е.
И така, всеки чертае своята съдбата в живота, нали?
Някои от нас, да. Някои губят кораба напълно.
Трудно е да бъдеш възрастен, е?
Да, така е. Това е един дълъг път.
Да, кажи ми когато стигнем.
Не се притеснявай, ще те уведомя.
Ти греби, а аз ще усмихвам.
Стигнахме ли?
Имаме още много път.
Лека полека ставаме по-добри. Голяма работа.
Здрасти. Липсвах ли ти изобщо?
Това е добре.
Един кошмар. Да.
Все още съм жива... за малко.
Това е дълга история.
На езерото съм с Зой.
Да.
Да, банята се наводни.
Всичко е добре все пак. Намерихме една лодка.
Забавен си.
Не.
ПРЕВОД: Вяра Горчовска